Прокурор зобов’язаний не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища

	Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 02 липня 2025 року № 138дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/07/2/5137

Дисциплінарне провадження стосовно прокурора відкрито у зв’язку з можливим вчиненням ним дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, та одноразовим грубим порушенням правил прокурорської етики.
Зібраними у дисциплінарному провадженні доказами, які узгоджуються між собою, встановлено, що прокурор неодноразово обговорював із іншими прокураторами обставини кримінального провадження, у якому він був старшим групи прокурорів, зокрема можливість його закриття та зняття арештів із майна за умови надання йому неправомірної вигоди.
Незалежно від сприйняття самим прокурором законності такого спілкування чи реальності використання за його наслідками своїх службових повноважень, службового статусу або пов’язаних із цим можливостей на користь власних інтересів або приватних інтересів третіх осіб – таке спілкування поза всяким сумнівом, створило враження корупційного та такого, що порочить звання прокурора і може викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.
Затримання прокурора набуло негативного суспільного резонансу та завдало шкоди авторитету органам прокуратури України. Допущена ним поведінка підриває як авторитет самого прокурора, органів прокуратури, так і держави в цілому, тому що прокурори при здійсненні своїх повноважень представляють державу. Такі дії мають своїм наслідком зростання обурення в суспільстві діями органів влади, провокують соціальні конфлікти.
Ураховуючи викладене, прокурор усупереч вимогам статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 11, 16, 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, статті 22 Закону України «Про запобігання корупції» порушив правила прокурорської етики щодо недопущення поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури, вступивши у позаслужбові стосунки із використанням службових повноважень (службового становища) з метою можливого одержання неправомірної вигоди, чим вчинив дисциплінарні проступки, передбачені пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», 
а саме: допустив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; скоїв одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Прокурору слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 09 липня 2025 року № 141дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/07/9/5143

Дисциплінарне провадження стосовно прокурора відкрито у зв’язку з можливим вчиненням ним дій і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.	
Ознайомившись з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність, при виконанні службових обов’язків дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності. А також не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс (статті 11, 16, 21).
Прокурор, будучи ознайомленим з необхідністю дотримання правил професійної етики, у порушення вимог статті 21 Кодексу, згідно з якою прокурору слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс, не спростував ні під час інтерв’ю у телепередачі «Супермама», ні після виходу сюжету, також не зробив це після поширення публікацій, ні після порушення дисциплінарного провадження, твердження своїх дружин з приводу здійснення ним витрат на їх утримання, а також утримання п’яти дітей та здійснення ним оплати за оренду об’єктів нерухомості, продемонстрованого у сюжеті приватного будинку та квартири у м. Києві, у якій мешкає його колишня дружина, що, у сукупності із місцем, часом, обстановкою та способом висвітлення їхнього життя, обґрунтовано створило в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової в діяльності органів прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс.
Продемонстрований стиль життя прокурора викликав обґрунтовані сумніви щодо відповідності його рівня офіційним доходам та, як наслідок, став причиною ряду критичних публікацій у засобах масової інформації.
Викладене свідчить про грубе порушення прокурором вимог статей 11, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, тобто про наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, відповідальність за який передбачено пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України 
«Про прокуратуру», а саме одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно з усталеною практикою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, 
у чесності та непідкупності органів прокуратури, належать, серед іншого, протиправні позаслужбові стосунки – використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов’язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 09 липня 2025 року № 142дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/07/9/5142

Згідно з вказаним рішенням, зважаючи на вимоги законодавчих та нормативно-правових актів і норм професійної етики й поведінки прокурорів, за результатами перевірки в дисциплінарному провадженні Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку про доведеність фактів існування протиправних позаслужбових стосунків прокурора із іншими особами та використання прокурором своїх службових повноважень і наявних за посадою можливостей в приватних інтересах вказаних осіб. 
Так, прокурор самостійно без повідомлення та погодження зі старшим групи прокурорів, усупереч вимогам КПК України свідомо вчинив комплекс узгоджених між собою дій, спрямованих на повернення раніше вилученого у особи човна з двигуном на який судом накладено арешт, який був предметом розслідування у кримінальному провадженні  та надання особі порад і консультацій з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення. Своїми рішеннями та діями прокурор створив у сторонніх осіб стійке враження свідомого, свавільного, всупереч закону використання працівниками прокуратури засобів кримінального процесу та службових повноважень і можливостей. Вказані дії у їх сукупності та поведінка прокурора суттєво дискредитувала його як представника органів прокуратури, скомпрометувала звання прокурора та зашкодила авторитету прокуратури й держави в цілому.
Таким чином, прокурор вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури та  систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Наявність статусу прокурора покладає на особу посилену відповідальність, оскільки така особа є публічною, наділена владою та в очах суспільства представляє інституцію в цілому, а тому недопущення поведінки, що може зашкодити репутації, є однією із головних складових етичності прокурора

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 27 серпня 2025 року № 157дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/08/27/5573

У вказаному рішенні зазначено, що згідно пункту 6 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. Згідно з частиною 2 статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, прокурору слід уникати особистих зв’язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об’єктивність виконання професійних обов’язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликало негативний суспільний резонанс.
Прокурор, як особа, яка має відповідні професійні знання, будучи фаховим юристом, перебуваючи на посаді в органах прокуратури, будучи ознайомленим з вимогами щодо прокурорської етики та усвідомлюючи можливі правові наслідки скоєного ним діяння, допустив безпідставно отримав статус інваліда, що призвело до дискредитації особи прокурора, завдало шкоди його репутації та авторитету прокуратури.
Враховуючи вищевикладене, дії прокурора Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів розцінюють як вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.
Окрім цього, прокурором проігноровано етичні норми, які є основоположними нормами поведінки прокурора, зокрема використання статусу особи з інвалідністю, що призвело до призначення, нарахування, а в подальшому і збільшення розміру спеціальної пенсії, вибірковий підхід до використання статусу інваліда (лише для отримання грошових виплат), що явно виходять за межі приватної сфери. Вказані дії прокурора кваліфіковано як систематичне грубе порушення правил прокурорської етики.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 10 вересня 2025 року № 255дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/09/10/5584

Згідно з вказаним рішенням прокурор, усвідомлюючи суспільну чутливість питання, пов’язаного із незаконним отриманням інвалідності прокурорами в умовах воєнного стану, мав обов’язок не лише дотримуватися закону, а й вжити всіх можливих заходів для захисту своєї репутації та авторитету органів прокуратури. Натомість він проігнорував неодноразові вимоги керівництва щодо проходження повторного медичного огляду, не з’явився до медичного закладу, не забезпечив публічного спростування сумнівів у законності встановлення групи інвалідності.
Прокурор допустив демонстративну неповагу до вимог етичної поведінки, не вжив передбачених законом заходів для збереження власної ділової репутації та репутації прокуратури. Його поведінка є пасивною формою сприяння поширенню інформації, яка дискредитує органи прокуратури, спричиняє підрив суспільної довіри до державної інституції, формує враження про толерування корупційних ризиків всередині системи, особливо у період дії особливого правового режиму – воєнного стану.
Як зазначено у рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 10 вересня 2025 року № 255дп-25, належної реакції з боку прокурора не було, адже він до теперішнього часу не проявив ініціативи щодо публічного або службового підтвердження законності встановлення йому групи інвалідності, хоча мав реальну можливість. Він не надав належних доказів об’єктивної поважності неявки, а висловив свою позицію щодо небажання проходити таке медичне обстеження у стаціонарі відповідного медичного закладу та фактично ухилився від його проходження. Така поведінка свідчить про нехтування посадовими обов’язками, небажання вжити заходів для збереження власної ділової репутації, а також про відсутність належної ініціативи щодо спростування суспільних сумнівів у правомірності набутого ним статусу особи з інвалідністю. Зазначене об’єктивно дискредитує статус прокурора, суперечить засадам професійної етики та підриває авторитет органів прокуратури в цілому.
Більше того, відсутність визнання ним своєї відповідальності, ігнорування наслідків своєї поведінки та намагання перекласти відповідальність на органи охорони здоров’я чи керівництво свідчить про неусвідомлення етичної природи своїх порушень та повну неспроможність дотримуватись стандартів поведінки, які вимагаються від прокурора в умовах кризи довіри до державних органів.
За результатами перевірки Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів встановлено, що прокурор порушив вимоги пункту 10 частини першої статті 3, частини другої статті 17, частини третьої, пункту 4 частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 1, 4, 10, 11, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, чим вчинив дисциплінарний проступок, відповідальність за який передбачено пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» (вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, систематичне (два і більше разів протягом одного року) порушення правил прокурорської етики.

Інші рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у дисциплінарних провадженнях з питань, пов’язаних з набуттям прокурорами статусу особи з інвалідністю, за ІІІ квартал 2025 року:
•	рішення від 27 серпня 2025 року № 158дп-25 (https://kdkp.gov.ua/decision/2025/08/27/5574);
•	рішення від 17 вересня 2025 року № 441дп-25 (https://kdkp.gov.ua/decision/2025/09/17/5589);
•	рішення від 24 вересня 2025 року № 466дп-25 (https://kdkp.gov.ua/decision/2025/09/24/5590).
 
Статтею 19 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора покладено обов’язки неухильного дотримання Присяги прокурора, додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури  

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів 
від 27 серпня 2025 року № 159дп-25

https://kdkp.gov.ua/decision/2025/08/27/5571

Дисциплінарне провадження стосовно прокурора відкрито у зв’язку з вчиненням ним дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.
Згідно з вказаним рішенням прокурор, вступивши у позаслужбові стосунки зі стороною захисту у кримінальному провадженні, у якому здійснював повноваження прокурора, надаючи консультації стороні захисту щодо шляхів пом’якшення покарання обвинуваченому, забезпечуючи супровід сторони захисту у поїздках до потерпілої, будучи присутнім при передачі грошових коштів стороною захисту потерпілій у кримінальному провадженні, підписанні нею заздалегідь заготовленої розписки про отримання коштів в якості морального і матеріального відшкодування вчиненим обвинуваченим злочином, а також заздалегідь заготовленої апеляційної скарги від імені потерпілої з метою пом’якшення призначеного покарання обвинуваченому, висловлюючи представнику сторони захисту пропозицію передати йому грошові кошти за неоскарження стороною обвинувачення судового рішення у цьому кримінальному провадженні, при цьому посилаючись на вирішення ним цих питань з іншими прокурорами з прокуратури вищого рівня та судом, допустивши неетичну і ненормативну лексику при спілкуванні з представником сторони захисту, у тому числі висловивши неповагу до державного символу України – Державного Прапора України, тощо, склав враження у потерпілої і в представника сторони захисту як про власну непринциповість, неетичність, несправедливість, упередженість, необ’єктивність та нечесність, так і органу прокуратури в цілому і всього судочинства.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла висновку, що прокурор усупереч вимогам статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», статей 5, 7, 10, 11, 14, 16, 19, 21, 27, 31 Кодексу, п. 2 Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури, який був затверджений наказом Генерального прокурора від 13 квітня 2017 року №111, вчинив дисциплінарний проступок, передбачений пунктами 5 та 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» – вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об’єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури та одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.